Vi släppte lös en kraft som kan förstöra världen när vi tog bort märket.
- Detta måste vara Mörkret. - Hon kommer och alla beter sig som zombies?
- Dem var som vilda hundar. Bara fortsatte.
- Det kanske var röken, alla utomhus blev påverkade.
- Det var inte mänskligt. - Jag dödade döden, så jag är öppen för allt.
- Blödde dem på dig? - Ja.
- Det kan smittas. - Jag går.
Ni räddade min bebis Hon heter Amara.
- Vi kan vänta på att dem ska dö.
- Vi kan inte rädda Cass om vi är fast här. - Jag kan inte behärska mig.
- Han lever än! - Brödrar, rädda mig från att göra det värre.
- Okej, gör er redo. - Rädda människor, betyder alla människor.
- Vad tänker du? - Få Jenna och bebisen till säkerhet.
- Hallå!
- Är du okej? - Ja, jag ska köra Jenna till sin farmor.
Du då, är du okej? - Jag ska hitta ett botemedel.
- Jag vet.
Översatt av: -spork-
- H - A - T
Det var med sin vänstra hand som Cain slog sin bror så han dog.
K-ä-r-l-e-k
Dem här fingrarna är böjda. Dem har ådror som går till själen av människan.
Högra handen, kärlekshanden. Titta noga och jag ska visa en livshistoria.
Dessa fingrar är i ständigt krig och dragkamp med varandra.
Se på dem. Storebror vänsterhand -- vänsterhanden avskyr slagsmål.
- Kan du prata? Det ser ut som kärleken förlorar.
Eller är det för sent? Men vänta lite!
Fy hundan, kärleken vinner. Jajemän, kärleken vann.
Vänterhanden är nere för räkning. Bra svar.
- Fint område.
Jag växte mer eller mindre upp här.
Lärde mig cykla där nere. Min första kyss i det blåa huset.
Förlorade oskulden där uppe. - Det blåa huset måste blivit argt.
- Det blev hon. Kan du?
- Ja. Hej sötnos.
- Det här är varför jag ville hit. Efter allt som hänt, känns det säkert.
- Det är bra, säkert är bra.
- Du är så bra med henne. Brudar gillar ju mig. Jag borde, uh..
- Okej. - Det kommer bli bra för er båda.
- Jag vet. Du och sam då? Blir det okej med er?
- Ribban är satt rätt lågt för oss.
Vi ses. - Dean, tack, för allt.
- Jenna. - Hej, farmor.
- Efter du ringde gjorde dem en stor nyhetsrapport.
Metreologen med dem stora tänderna sa att en stor storm träffade Superior.
- Ja, det var galet. - Oroa dig inte.
Om den kommer hit har jag en generator och konserver som håller till domedagen.
- Bra att veta. - Detta måste vara Amara.
En sån ängel. - Ja hon är ett mirakel.
- Hennes föräldrar? - Det är en lång historia.
- Vi tar det när du sovit. - Va?
- När sov du sist? Inget illa menat men du ser alldeles hemsk ut.
Jag har bäddat i gästrummet och satte fram din pappas gamla krubba.
så jag lägger henne medans du går upp och vilar.
- Vila låter rätt bra just nu.
- Okej då går du rakt upp fröken. - Tack.
- Vem är den lilla ängeln. Nu måste du sova.
Vem är den fina bebisen?
Du är en vacker, vacker bebis.
Så där ja.
Godnatt lillfisen.
- Vad heter du? - Dra åt skogen.
Okej, "dra åt skogen", när blev du smittad?
- Kan fråga dig samma sak.
Vi känner våra egna. - Svara på frågan.
- Varför? Vill du veta ditt utgångsdatum?
- Jag vill veta allt.
- Vad får jag för det? - Om jag kan hitta ett botemedel.
- Jag vill ha något äkta.
Någonting jag kan ta på.
- Som vad? - Puddingen.
- Jag smittades igår. Du då?
- I morse. Så varför är jag längre gången?
Ingen aning.
Detta är inte matematik.
Vissa ändras snabbt, andra inte.
Men i slutändan, hamnar vi på samma ställe.
Vi blir galna. Och sen, boom.
- Det kommer inte..
Jag ska fixa detta. - Lögnare!
Vi är båda döda!
Vi tar bara god tid på oss.
Så är du smart, sätter du en kula i mig.
och sen en i dig själv.
- Kom igen, Cass.
- "Dean." - Winchester?
- Förmodligen.
Börja du.
God morgon, snygging.
- Efram, Jonah.
Vad gör ni?
- Vi har frågor till dig, Castiel.
- Varför är...
Jag bad om hjälp. - Och jag bad om ett rent kärl.
Sånt är livet.
- Nej.
- Vadå nej?
- Nej.
Jag har en förbannelse. Ni borde springa.
- Hörde du det? - Lät som en tvättbjörn.
- Det där var inte en tvättbjörn.
- Jenna, nej!
Djävulen är i henne.
- Va?
Jag ringer fader Wyatt. - Farmor, nej.
- Vem ska vi ringa då?
- Ghostbusters.
- Jenna, hej. Ta det lugnt.
Vad har hänt?
- Det låter som något från "Exorcisten". - Jag sa samma sak.
- Tror du det är en demon? - Eller så blev hon smittad av något.
Vem vet vad som fanns i den där stora fisen?
-Wow. Livligt.
- Jag förstår att du kör solo men.. - Dean jag är okej. Oroa dig inte.
Hjälp Jenna. Ring om du behöver hjälp.
- Okej, hur är det med dig i "Zombieland" - Det är bra, bättre än bra.
- Var är Metatron?
- Jag vet inte.
- Var är Metatron, Castiel? - Nåd, snälla broder.!
- Broder? Ha!
Vad är du? - Va?
- Jag är en Guds ängel. - Jasså?
Så vitt jag kan se
så väljer du alltid Winchesters när det står mellan dem, och himmelen.
Varje gång.
Du är inte min broder.
Fick jag som jag ville hade jag tagit detta svärd.
Genomborrat ditt hjärta och haft en väldigt bra dag.
- Gör det!
- Nah. Det roliga börjar nu.
- Nej.
- Hej, Sam.
- Hur kan du mitt namn? Vem är du?
- Du menar "vad" är jag?
En ledtråd. Du och din bror är bra för affärerna.
- Du är en lieman.
- Poäng till dig.
- Vad heter du? - Flörtar du med mig?
För ärligt talat är du inte min typ.
Dessutom vill jag inte skapa vänner med den som tog ut min chef.
- Jag är ledsen för döden. - Samma här.
Men människör dör fortfarande, mycket jobb att göra, själar att samla.
Meddelanden att leverera. - Vadå för meddelanden?
- Det är slut nu.
- Vadå?
- Du och Dean.
Kommer tillbaka varje gång ni dör, igen och igen.
Den gamla döden tyckte det var roligt.
Men det finns en ny regel.
Det som lever, dör.
Nästa gång du eller din bror dör,
kommer ni ej till himmelen, eller helvetet.
En av oss, förhoppningsvis jag,
kommer göra ett misstag och kasta ut er i tomheten.
Och inget kommer tillbaka från tomheten.
Jag vet att du är döende.
Jag känner det.
Du är oren, bibliskt talat.
Så vi ses snart igen, Sam.
Väldigt snart.
Jag heter Billie, förresten.
- Var är Metatron?
- Jag vet inte. - Du bröt ut honom från himmelen.
- Ja. - Du tog även hans kraft.
Skulle han ha kommit ifrån dig utan sin kraft, sina vingar?
- Metatron lurade mig. - Så du är bara dum?
- Eller så ljuger han. - Precis.
Bara ett sätt att få reda på det.
Vad skär vi av först.
Ole?
Dole?
Eller?
Doff?
- Det räcker. - Hannah.
- Vad gör du? - Får svar.
- Nej.
Såhär går vi inte till väga. Ut.
Ut!
- Tack. - Tacka mig inte än.
Nåt hemskt hände, Castiel.
- Jag vet att det var ett tag sen.
Jag och Dean har gått igenom mycket hemskt.
Men detta är annorlunda.
Det är mitt fel och vet inte hur jag ska fixa det.
Måste jag dö är jag okej med det, men..
Snälla. Dean förtjänar bättre.
Dean förtjänar ett liv.
Det finns goda människor där ute
som kommer lida på grund av mig
jag ber dig inte rensa upp det jag stökat fram.
Du kanske inte ens finns där, men..
Om du gör det..
Och om du kan höra mig, jag..
Vi, behöver din hjälp, Gud.
Det måste finnas hopp.
Vi behöver ett tecken.
Vad betyder det?!
- Hallå.
Var är hon? - Vi har ett annat problem.
- Så klart. - Jag försökte stoppa henne,
men farmor är väldigt katolsk, så hon ringde prästen, som skickade en exorcist.
- Seriöst? - Ja.
- Hej, min son. - Crowley.
- Fader Crowley. - Känner ni varandra?
- Absolut. Dean var en riktigt mumsig altarpojke.
- Kan vi prata där ute. Fader?
- Självklart. Efter mitt te.
- Nej Det är säkrast så.
Jag ljög inte om Metatron. - Jag vet.
Jag är orolig för dig.
- Kan du hela mig? - Nej, jag är ledsen.
Detta är stark magi.
- Seriöst? Fader Crowley? Seriöst?
- Förlåt, din galma patetiska, före-detting.
Förolämpade jag dina känslor?
- Var har du varit? Vet du vad din bror och ängeln har gjort?
- Ja. - Vet du allt?
- Tillräckligt. Vad gör du här?
Jobbar på fallet, som du.
- Jag försöker motverka trollformeln. Men den skär sig djupare.
- Har det något att göra med det som hände i Nebraska?
- Vet du om det? - Larmet har gått i himlen, Castiel.
larm som inte har gått på evigheter.
Vi vet inte ens vad dem betyder. - Larmet är för mörkret.
- Mörkret är bara en saga. - Nej det finns på riktigt.
Inlåst sedan tidernas begynnelse.
Och nu är det ute.
- Dean kommer fixa det som är fel.
- Gud hjälpe oss. - Räkna inte med det.
Yeah, it's okay.
- Var finns det? - Jag vet inte.
- Vem kan veta? Winchesters?
Castiel om detta är sant, är det slutet för oss alla.
Sam och Dean, var är dem?
- Jag vet inte. - Tänk hårdare!
- Hur hittade du mig?
- Jag har källor inom kyrkan,
nunnor som är skyldiga mig, präster med smak för..
- Okej, jag kan föreställa mig.
- Det tror jag inte.
Iallafall, får dem höra om en besättning ringer dem mig.
Är det en av mina kan dem strunta i det.
Om det är en förrymd demon
det är då Fader Crowley kommer ut.
- Tror du det är en demon där inne? - Inte ens lite.
- Jag räddade dig. - Det tror jag inte på.
Jag tror att du sa åt Efram och Jonah att ta hit mig
och skada mig. Så du kunde..
komma in här och rädda mig.
Du hoppades jag skulle vara så tacksam att jag gjorde allt du sa,
så jag skulle berätta allt du ville få reda på.
Hannah, varför?
Vi var vänner.
- Det var innan du fritog Metatron..
Innan...
Dem andra änglarna hatar dig.
- Du då? Hatar du mig?
- Det kvittar.
Vi röstade om det -- demokrati på hög nivå --
och Hannah gör jobbet.
- Jag ger inte er Sam och Dean.
- Klart du kommer. Vi kommer hacka din hjärna.
- Det som är i huset,
Jag känner kraften pulsera från det.
- Jenna!
- Du skrämde mig.
Crowley: - Den saken. Är gammal..
- Tappade du ett bowlingklot eller?
Crowley: ...djup... Jenna?
Crowley: ...mörk.
- Är du okej? - Jag har alltid velat testa detta.
- Nej.
Dean: Jenna? Jenna!
- Vilken vändning.
- Något? - Inte än.
- Du sa att du kunde detta. - Jag såg Naomi göra det, en gång.
- Nog! - Okej du vill inte smutsa ner dig.
Men gå härifrån då, för detta kommer hända.
Stilla nu. Detta kan göra ont.
- Sluta, sa jag.
- Kom ivägen en gång till..
Rör mig igen och jag..
kommer
döda dig!
- Efram.
- Castiel. Nej!
- Nej.
Nej.
Sam, Sam.
Sam. Sam.
- Du är okej. Du är okej. Du är okej. Du är okej. Du är okej.
- Du är smutsig bibliskt talat.
Gör det inte! Utsätt dig inte för detta.
Jag dör.
Sluta, snälla! Jag kan inte.
Utsätt dig inte för detta.
Sluta, snälla.
- Jen! - Seriöst?
Vi har ingen aning om vilken antik, världsomvälvande ondska
som finns där inne, men varsågod.
Låt dem veta att vi kommer. - Lyssna, Velma, detta är inte scooby doo.
Så håll käften, eller försvinn. - Lugn, jag försöker bara hjälpa till.
Jag är mer lik Daphne ändå.
Hallå.
- Vi är bundna, Dean. Det kommer vi alltid vara.
Vi kommer alltid hjälpa varandra. Barnet tycker om dig.
Ingen större överraskning. Du är väldigt moderlig.
- Vi måste hitta Jenna.
- Vad...
- Hej.
- Tack.
- Vi går och räddar resten nu.
- Drama.
- Jenna? Vad gör du?
Farmor samlade på dem här, men jag tyckte alltid dem var bläh.
Ingen fara, hon bryr sig inte. Jag skar hennes hals.
- Varför gjorde du så? - Denna kvinna har ingen själ.
- Fascinerande. - Va, hur är det ens möjligt?
- Amara är hungrig. Hon växer snabbt.
- Jenna, lyssna på mig. Vi kommer fixa det som är fel. Okej?
- Men jag vill inte bli fixad.
Jag gillar mitt nya jag. Hon är rolig.
- Följ med oss bara.
Jenna! Sluta!
- Jag hade tråkigt.
- Du dödade henne! - Varsågod.
- Var är du på väg? - Jag vill se barnet som äter själar.
- Du förstår inte vad den saken är. - Upplys mig.
Kom igen, var inte blyg. - Jag tror Amara är mörkret.
- Intressant. - Nu då?
Dödar du henne? Du? - Jag har inget val.
- Snälla Du kan inte mörda en bebis.
Jag såg hur du tittade på henne Men det hade inte varit min första bebis.
- Är det ett erbjudande? - Mer som ett löfte.
- Håll dig borta från henne!
- Dean. Kära lilla Dean.
Jag vill ha det barnet, och jag får vad jag vill ha.
Sam och du förstår inte Jag är inte er hjälpreda.
Vi har haft det bra.
Så du får en chans. bara en, att gå ut genom den dörren.
annars plockar jag isär dig, atom för atom.
Förstår du..
Jävel!
SAM: - Okej jag förstår fortfarande inte.
Var inte mörkret en kvinna?
- Det trodde jag med.
Jag vet inte, det kanske inte var äkta. Det kanske var en syn.
- En syn? - Ja.
- Konstigt.
- Ja, konstigt med ett konstigt körsbär på en konstig topp.
Vi måste skaffa hushållerska.
Du vet, med en liten uniform och med stora..
- Hjälp mig.
Du har växt upp till en söt liten yngling.
Vill du ha lite godis?